הגמרא שואלת: היכי דמי מורדת? אמר אמימר: דאמרה בעינא ליה ומצערנה ליה, אבל אמרה מאיס עלי לא כייפינן לה (כתובות דף סג עמוד ב).
דינא דמתיבתא: תקנת הגאונים והרי"ף שחזרו ותיקנו שבטוענת מאיס עלי, לא משהים י"ב חודש אך אין כופין עליו לגרשה, ולא עליה להיות אצלו כך כתב הטור בשם מוהר"ם מרוטנבורג, והביאו הרמ"א להלכה.
פוסק השולחן ערוך, שבמקרה שהתייחדו בהתאם להוראת בית הדין, ועדיין הם טוענים אחד על השני טענת מרידה. מבקשים מן הנטען (לתקן מעשיו. פירוש נוסף לבקשה – היינו דרך סעודה שמקרבת את הלבבות), ועושין פשרה כפי כח הדיין.
פוסק השולחן ערוך, ארוסה שאינה רוצה לינשא, בטענת מאיס עלי, אין אביה חייב ליתן לו מה שפסק בנדונייתא. וכתב הבית שמואל, שמדובר שאינה יכולה לברר את טענותיה, אבל אם היא יכולה לברר את טענותיה, אפילו לאחר שכבר נישאו מוציאים מהבעל.